ОТ СЪДБАТА НЕ МОЖЕШ ДА ИЗБЯГАШ = Епизод 13 =
Какво чакаш? Казах ти, доведи ги тук!
Татко, дойдох.
Навреме, както винаги.
Искам да те попитам нещо.
Да, какво?
Санг Ън вкъщи ли е? - Да.
Но, татко… - Ти мълчи!
Имам много въпроси към теб, зетко.
Татко, време им е да вървят на работа.
Работата ще почака. Имате ли някакви проблеми?
Ти какво прави миналата нощ?
Попитах какво прави снощи?
Защо не отговаряш? Срам ли те е?
Ами не знам какво да отговоря, не разбирам защо питаш.
Нищо особено. Просто днес сутринта при нас дойде съседката.
Нищо особено ли?
Чух, че си прекарал нощта със сама жена в празна къща!
Татко, ти помниш ли какво й каза?
Нямаш ли доверие на децата си? Повярвай им.
Обаче… Добре, де, а ти как щеше да се почувстваш, ако знаеше,
че зет ти е закусвал с друга жена?
Сигурен съм, че има причина. Нали, Йо Джун?
Ами… - Не знаеш какво да отговориш?
И какво точно правиш? Нали каза, че се срещаш със Санг Ън?
А ти си много спокойна, докато той остава насаме с друга.
Според мен, ти трябва да го оставиш, преди той да те е зарязал.
Не се тревожи. Той няма да ме зареже.
Бил е със сестрата на приятеля си.
Той покани и мен, но аз отидох при баба и не успях.
Наистина?! Така си и знаех.
Вярно ли е? Истината ли казва тя?
Там бяха и родителите на приятеля ми.
Те знаят, че се срещам със Санг Ън.
Затова и не съм ги избягвал.
Не се е случило нищо тревожно.
И все пак, късно вечерта, с жена в празна къща…
Чувал ли си поговорката "Покрай сухото, гори и мокрото"?
Така се получи, че не можех да оставя Хе Рим сама.
Вратата на къщата им беше отворена.
Точно така! Не е могъл да я остави сама!
Виждаш ли? Разбираш ли, татко?
Добре, но защо дойде тук тази сутрин?
За да ви поздравя с откриването. Не успях да дойда по-рано.
Защо ще бързаш да ни поздравяваш? Ние знаем, че си зает!
Какъв учтив младеж, нали?
Благодаря ти.
Татко, няма смисъл да ги задържаме.
Отиваме на работа. - Да, добре.
Тръгваш ли? - Да.
Довиждане. - Побързайте, че ще закъснеете.
"Той няма да ме зареже".
Прилича на необосновано доверие. - Защо да е необосновано?
Ние даже не се срещаме, как ще ме зарежеш?
Нали се преструваме на двойка? - Това е само игра.
Какво?
Чух, че си купила подаръци за всички.
А къде е моят? Даже на Чин Чу си подарила нещо.
Защо трябва да ти подарявам нещо, какъв си ми ти?
Не помисли ли, че могат да възникнат подозрения?
Ако си играеш по-добре ролята, никой нищо няма да заподозре.
Значи нищо не си ми купила?
Не съм.
Какво? - Глоба.
Вчера вечерта ти дойде под ръка с Хе Рим.
Не стига, че сте обядвали заедно, но и прикара нощта с нея.
Кой е изкарал нощта? И не сме вървели под ръка.
Толкова по-добре за теб, защото в договора ни пише
да не предизвикваме подозрение у възрастните.
Видя ли? Дядо се е усъмнил.
Нямах избор, Гю Хан ги беше довел…
Ти не си искал, но Гю Хан те е накарал на сила?
Не исках да кажа това…
Не си сбъркала професията си. Истински корумпиран адвокат.
Защо корумпиран? Следя за изпълнението на договора.
Аз съм верният пазител на договора.
Защо дойде пак?
Имаш нещо против?
Исках просто да те видя.
Гю Хан, всъщност…
Когато признах чувствата си, не донесох цветя.
Обичаш хризантемите повече от розите, нали?
Не се правя на плейбой.
Исках да е както трябва,
но от нахлулите чувства просто се обърках.
Защо продължаваш да правиш глупости?
Наричаш цветята глупости?
Ето. Погледни.
Не бъди толкова груба. Това е подарък. Отвори го.
Не искам нищо от теб.
Вземай си цветята и подаръка.
Това е първата снимка, която ти направих.
По това време нямах шанс, не…
Ти ми беше прекалено скъпа,
а аз бях много нервен, за да те снимам отново.
Кога си я правил?
Просто искам да се усмихваш, когато я видиш.
Какво правиш тук по това време?
Ако майка ти разбере, ще се ядоса.
Извинете. - Няма за какво да се извиняваш.
Както казва и майка ти, не ми допада, че се въртиш около дъщеря ми.
Така че… - Ще бъда добър с Юн Хи.
Ще я уважавам и няма да ви създавам проблеми.
Моля, повярвай ми, майко.
Какво каза той?
Каза, че ще е добър с теб, без значение…
Юн Хи, какви ги говори Гю Хан?
Как какви? Каза, че няма да ти създава проблеми.
Той се преструваше, мамо.
Юн Хи, не може да бъде…
Не е наистина, нали? - Кое?
Дали имам чувства към него? Не!
Сериозно? - Какво?
Братко, с какво си зает?
Идвам!
Задъхах се. - Не можеш ли да вървиш по-бързо?
Този старец, смешен дъртак.
Защо ме изкарва извън нерви?
Какво толкова съм направила?
Случило ли се е нещо?
Какво?
Тя не е мое дете, родено с мъки?
Хе Рим!
- Защо викаш?
Има проблем, затова и викам. - И какъв ти е проблемът?
Ти ме приемаш като мащеха,
но аз те смятам за своя дъщеря.
Затова ще ти кажа, че за теб ще е по-добре да държиш на Йо Джун!
Скъпи, той трябва да стане наш зет.
Не стой вкъщи.
Върви при него в болницата.
Вие прекарахте заедно миналата нощ
и какво постигна?
Видът ти ми разваля настроението.
Ето…
Това е лосион, но надали ще омекоти грубата ти натура.
Добър ден.
Благодаря, докторе. - Благодаря.
Д-р Мин, след обяда ела при професора…
Скъпи. - Какво правиш тук?
Защо е всичко това? - Донесох закуски,
за да ти благодаря, че остана с мен вчера вечерта.
Били сте заедно миналата нощ? - Нямаше нужда да го правиш.
Аз съм ти толкова благодарна.
Винаги ти нося само неудобства. Ето, взех и малко сладкиши.
Моля, хапнете си.
Яж, Чол Хо.
Да, но…
вие наистина ли бяхте заедно снощи?
Ами имаше причина за това.
Нали, скъпи?
Скъпи,
ще дойда по-късно. Чао.
Реши ли? Компанията или тази жена?
Татко. - Глупак.
Само защото ти си глупак,
тя те използва.
Стегни се и действай.
Цялата компания вижда, че си нерешителен човек.
Но този път цялата отговорност лежи върху теб.
Не изпускай шанса си заради тази безполезна жена.
Татко. - Послушай ме.
Ако отново ме разочароваш,
повече няма ти да ръководиш компанията, а някой друг.
Предупреждавам те, вече няма да си мой син.
И не само ти, но и Се Уон също.
Чуй какво ти казвам.
С кого смята да те замени татко? Може би с шурея си?
Възможно е. Той е с по-големи амбиции.
Ако се предам, колко ли време ще му трябва,
за да унищожи компанията?
Батко,
смяташ отново да я изоставиш заради мен?
Не е заради теб, а заради всички нас.
"Сонг Хе Груп" е водеща фирма.
Трябва да я запазим. - Добре, както искаш…
Не го мисли. Няма за какво да се тревожиш.
Трябва да поема цялата отговорност.
Не се тревожи. - Батко.
Вече не съм дете.
Каквото и да стане, мога сам да се справя с всичко.
Разбира се. Вярвам в теб.
Юн Хи.
Хайде да поговорим. - Заета съм.
Няма за какво да говорим. - Юн Хи.
Надолу по пътя има кафе. Почакай ме там.
Санг Ън.
Сядай. Ще те закарам.
Днес няма ли да работиш извънредно? - Рядко явление…
Да, како.
Чин Чу?
Не, всичко е наред. Да, добре.
Сега ли да отида за нея?
Добре. В магазин "Сонг Хе"?
Разбрах. Не се тревожи.
Да.
Магазин "Сонг Хе"?
Остави ме някъде. Ще взема такси.
Не. Имам работа там.
Отлично.
Юн Хи,
хайде да живеем заедно?
Ти полудя ли? Защо да живея с теб?
Не можеш ли да ми се довериш?
Зная, но… Хайде да започнем всичко отначало.
Ти не ме ли слушаш?
Не ни е нужно да започваме, а да приключим завинаги.
За мен всичко отдавна приключи, време е и ти да го разбереш.
Наистина ли всичко е свършено?
Да.
Готови сме, нали? - Не, още си ми нужна.
Добре дошли.
Какво търсиш тук? - Какво ще се хареса на момиче?
Момиче? Приятелка?
Помогни ми да избера. - Какво би й харесало?
Специален повод ли има? - Не.
Не си ли ревнива?
Какво? - Май не.
Примери. - Какво значение има как ми стои?
Тя е за твоята приятелка.
Ако на теб ти е добре, значи и тя ще я хареса.
Как е? Харесва ли ти?
Според мен е много симпатично.
Добре.
Ето и тази. И двете.
Подходяща ли е за малко момиченце? - Разбира се.
Приятелката ти има дете?
Не. Това е за теб. Помогна ми да избера подарък.
Тогава,
да не би тази да е за Чин Чу?
Много ще се радвам, ако й я подариш.
Чин Чу ми е племенница.
Трудно ли е да го направиш?
Чин Чу. - Како!
Дълго ли чака?
Къде е мама?
Дойде й гост. Аз дойдох вместо нея.
Привет. Аз съм приятел на Санг Ън.
Дойдохме заедно. - Здравейте.
Аз съм Ким Чин Чу. - Да. Здравей!
Исках да те видя, Чин Чу.
Капучино, моля. - Да.
Едно капучино.
Ти какво?
Ей, ти!
Аз? Какво? - Какво?
Мислиш, че ако говориш английски, няма да те разбера?
Какво беше това? - Това е мое.
Знаеш ли колко го чаках?
В Америка не са ли те учили, че е лошо да крадеш?
Знаеш ли, колко съм зает?
Извинявай. Мислих, че е мое.
И какво толкова? Защо трябва да полудяваш?
Вижте я само?! Ти ме изпревари, а аз съм виновен?
Такива, дето не им се разбира и започват да говорят на английски,
са безсъвестни! Какво, изкара седмица в Америка, а?
Какво? Безсъвестна? Ами ти пък кой си?
Случайно взех чашата ти, а ти крещиш, като идиот.
Идиот? А ти каква си?
Трябваше да си изчакаш реда.
Даже за вода има ред. Не знаеш ли?
Нима?
Студена или гореща, който първи пие, негова е.
Нали така?
Гадина!
Ако си мислил, че капучиното е твое, трябваше да си го пазиш.
И освен това, аз не съм гадина!
Що за момиче?!
Какъв ужас!
Нещо обиждаш ли ме?
Как бих могъл, докторе?
Какво каза професорът? Ти не беше ли при него?
Да, но по пътя срещнах една кошмарна особа…
Само като се сетя за това и веднага започвам да се ядосвам.
Даже кожата ми става суха и груба.
Какво още?! Сега пък с какво те обидих?
Защо винаги вземаш чуждите неща?
А пациентът от хирургията е с нестабилно кръвно.
Иди и провери как се чувства.
Поговори с кардиолозите и направете ехография утре.
Ако има болка в гърдите, направи ЕКГ и сърдечна ензимен тест.
Да, знам. - Добре.
Обади ми се, ако се случи нещо.
Взех малко лосион и той веднага се развика.
Скъперникът нещастен.
Какво пък толкова? Той трябваше да го сподели.
Добре мирише.
Ей, чакай! Откъде е климатикът?
Този ли? Йо Джун го изпрати.
Много е досетлив, прави всичко правилно.
Ами да. Мислех, че мозъкът му е изключил, като на баба му,
но се оказва, че главата му работи.
Почакай, дали не са донесли и още нещо?
Татко.
Защо Хьо Ън закъснява?
Трябваше да наглежда магазина.
Вероятно е отишла да подаде документи.
Те трябва да видят оценките й.
Боже, колко бързо се променя света!
Учат в Корея, а завършват в Австралия и обратно.
Какво има?
Защо си разстроена? Казаха, че няма да те вземат?
Защо да не вземат такава изключителна студентка, като мен?
Много биха загубили. - Тогава защо си така нервна?
Един идиот каза, че не произнасям добре думите!
Ами, който и да е той, прав е.
Татко!
Къде тръгна? Кой ще гледа магазина? - Трябва да се преоблека.
Що за момиче?!
Ти си такава хубавичка.
Вуйчо!
Всички са тук. Како. - Да.
Ей, Чин Чу,
да вървим при майка ти? Аз искам оризова питка.
Довиждане. - Чао.
Сега и до Чин Чу ли реши да се добереш?
Аз… съм чичо на Чин Чу.
Ще ти се обадя. Благодаря за днес.
Чао.
Ще ти се обади?
Какво, по дяволите, правиш? Защо се държахте тримата за ръце?
Кога сме се държали за ръце?
Чин Чу трябваше да чака сама ли?
Не ми знаеш телефона ли?
Ако беше позвънила, щях да те взема аз.
Това… беше невъзможно.
Защо просто не каза "не"?
През цялото време спориш с мен, защо с него се съгласяваш за всичко?
Не е точно така.
Се Уон имаше работа в магазина, затова отидохме заедно.
Трябваше да го изгоня ли? Все пак и той е чичо.
Чичо?
Как позволи да се срещне с този тип?
Даже вече си й го представила за неин чичо?
Дори за теб той да е някакъв тип, за Чин Чу е чичо.
И освен това, не съм го представяла.
Преди това се обадих на кака и тя разреши да отида с него.
Защо се държиш така? - Как?
Преглътнах това, че прекара нощта с Хи Рим,
а ти правиш сцени за всяка моя постъпка.
Защо не харесваш нищо от това, което правя?
Кога си купи телефон? - Се Уон ми го подари.
Защо ти го подари?
Каза, че всички в школата имат такива.
Да, извинявай.
Вече пътувам. Утре ли?
Не знам. Нямам планове за утре.
Утре тя има планове с мен.
Какво си позволяваш? Защо отговаряш на чуждо обаждане?
Ами… - Какво "ами"?
Забрави ли за утрешните ни планове?
Планове? Не сме имали планове.
Договорът. Забрави ли? Баба ще провери дали сме се срещали.
А, вярно.
Вече мина цяла седмица.
Няма да ходя пак на семинар. - Темата му ще е друга.
За гръбначните изкривявания. Но ти избираш.
Семинарите скоро ще свършат.
Сега е мой ред да избирам. И ще отидем, където аз искам.
Няма да ходя по магазини. - Аз решавам.
Наистина ли искаш пак да пазаруваш?
Идеята не е лоша.
Когато мама те прегърне,
това е целувка, целувка, целувка.
Когато татко…
Какво правиш?
Како, как мислиш, заплетен ли ми е езикът?
Неразбрано ли говоря? - Не, нищо не забелязвам.
Наистина?!
Този глупак… не само е сляп, но е и глух.
Глупак? - Имаше днес един.
Все едно. А ти защо се скара с Йо Джун?
Скарали? Просто водихме разгорещена дискусия.
Винаги ли говориш така с хората?
С него да.
Ало? - Добре ли си?
Не останах заради Чин Чу. Не исках да я плашим с караницата.
Разбира се, добре съм.
А, Санг Ън. Наистина ли утре имаш среща с него?
Да. Се Уон, можеш ли да ми препоръчаш някое място?
Мисля, че галерия Хюндай е добър избор.
Или каменния път на двореца Токсу, ако отидеш с него.
Дворецът Токсу? - Ще излизаш със Се Уон?
Не, казах ти, че имам среща с Йо Джун.
Да, благодаря. До утре.
На пазар ли отиваме? - Не.
Отиваме в двореца Токсу.
Вместо семинара за изкуствените стави.
Дворецът Токсу? Защо там? - Заради каменния път.
Чух, че ако двама минат по него, задължително ще се разделят.
Супер. Звучи примамливо.
Хайде да отидем там заедно. - И аз за това говоря. Давай.
Обърнах още една страница от календара.
Колко бързо лети времето.
Скъпи, вече е краят на есента,
защо не се разходим да погледаме падащите листа?
Да ходим да гледаме листата? Пълна загуба на време.
Парите ли са важни сега?
Още колко години ще можем да гледаме цветята или листата?
Когато умрем, всичко ще изчезне.
Скъперник, скъперник.
Такива планини имаме, а дойдохме на каменния път на двореца Токсу?
Защо не ти харесва този път?
Защо да харчим пари другаде, като тук е толкова хубаво?
Харесва ли ти тук? - Не е там работата.
Като сме излезли на свеж въздух, трябваше да е екскурзия.
Тук въздухът е така свеж.
Почакай. Това Йо Джун ли е?
Ако влюбени минат по този път, ще се разделят?
Вярваш ли в такива неща? Ако беше вярно,
всички двойки щяха да заобикалят този път.
А има и проклятие. - Аз не вярвам в подобни неща.
Тогава защо се съгласи да дойдем?
За да се сбъдне поверието? Нали не ме харесваш?
Ти избра това място, а не аз.
Интересно…
Какво правите тук?
Имаме среща.
Ами нашата Хе Рим?
Какво има между теб и това момиче?
Това не е правилно, д-р Ким!
Разбира се, че не. Момиче, потърси си друг приятел.
Йо Джун е гадже на нашата Хе Рим.
Какво да се прави? Йо Джун много ме обича.
Нали, Йо Джун?
Да, разбира се. Аз много те обичам.
Ти си моята единствена и неповторима.
Извинете, ще вървим…
Ей, почакай! Стой! - Какво "стой"? Те вече заминаха!
И отдавна ли съм влюбен в теб?
Че как иначе? Само силна любов.
Тогава и ти трябва силно да ме обичаш.
Това не съм го казвала.
А аз казвал ли съм го? - Нима не си?
Не ти го давам, понеже те харесвам. Всичко ли е ясно?
Какво е това?
Мобилен телефон. - Виждам.
Но аз вече имам.
Какво направи? - Изхвърлих го.
Защо? - Каза, че са ти го дали от офиса.
Не знаеш ли разликата между личен и служебен телефон? Адвокат си.
И какво като съм адвокат? - Това е в пряка зависимост.
Незаконно присвояване, злоупотреба с власт.
Приела си го с радост? - Невероятно!
Имаш си гадже, а приемаш подарък от друг. Ето кое е невероятно.
Нямам си гадже.
Както и да е… 4 точка на договора:
"Да не будим подозрение у възрастните",
забрави ли я? - Да, вярно!
Ами хубаво, че ще имам нов телефон.
Годеникът? - Аз съм ти годеник.
Нима момчето, което толкова силно обичаш, не е номер 1?
А под какъв номер съм аз в твоя телефон?
Само при мен ли годеникът ще е под номер 1?
Кой номер искаш да си? - Не искам никакъв номер.
Ние се преструваме, забрави ли?
Утре върни този телефон.
Добре.
Санг Ън още ли не се е върнала?
Татко, мисля, че децата имат среща.
Така изглежда. Тя още не се е върнала.
Аз не мисля така. По-скоро, пак се карат някъде.
Какво? Да се карат? Защо?
А, ами те… вчера се скараха.
Защо толкова лесно се карат?
Ако постоянно ще се карат, то скоро ще се разделят.
Не може да бъде, татко!
Добре дошли. - Добре дошли.
Дойде да шпионираш? - Татко, недей така…
Дойдох да се видя с приятел.
Защо? Искаш да го вземеш с теб?
Момент.
Децата все още ли се карат? - Да.
Срещите им не минават добре. Надеждата за сватба е малка.
Да, трябваше да определим дата още миналия път, когато дойде.
Знам.
Може сега да я определим?
Те казаха, че се срещат. Да им дадем малко време.
Така ме боли душата за Юн Хи.
Нека поне едното ми дете да е щастливо.
Да, и аз така мисля.
Как ми се иска децата да устроят живота си и да мога да се успокоя.
Мислиш, че после ще спреш да се тревожиш?
Децата се една непрестанна грижа.
Боклук.
Какво означава всичко това?
Вещите ни от Австралия най-сетне пристигнаха.
Докараха ги с кораб, затова се забавиха.
Мислих, че сме изхвърлили всичко ненужно, защо са толкова много?
Да изхвърлим всичко.
Спокойно си живяхме и без всичко това.
Татко, почини си малко. Аз сам ще се оправя.
А ти, Хьо Ън, седни.
Нали дядо каза да изхвърлим всичко?
Хайде да купим нови неща. - Сядай!
Това момиче…
Какво е това?
Кой е този?
Татко, изхвърли ги. - Как така "изхвърли"?
Това са снимки на Санг Ън. - Ти сам каза да изхвърлим всичко.
Санг Ън даже няма да забележи.
Ей, виж.
Мислиш, че това ще помогне да изчезне Алекс или Алек Гинес?
Тя няма да ти прости. Бъркаш се в личния й живот.
Замълчи!
Знаеш защо ви доведох тук.
Татко,
моят зет е само Йо Джун.
Добре.
Прибрах се. - Влизай!
Да, добре.
Както винаги навреме. - Какво правите?
Изхвърляме боклуци.
Боклуци? Това са снимки на Алекс.
А, така ли?
Но нали ти вече се срещаш с Йо Джун?
Трябва да си избиеш Алекс от главата.
Само аз мога да направя това. Не се меси в личния ми живот.
Какво? Личен живот?
Как Алекс може да бъде личния ти живот?
Татко! - Санг Ън, не постъпвай така.
Хайде да изберем дата за сватбата.
Моля? - Говорих с Так Су,
семейството на Йо Джун хареса идеята.
Хайде да не се мотаем повече и да направим сватбата.
Татко! - Те казаха, че искат само теб.
Е, разбира се, няма да те пусна без зестра.
Имахме друга уговорка.
Ако ще нарушаваш обещанието, то и аз мога.
Какво?
Какво ще правиш?
Няма да остана тук. Австралия…
Не, ще отида в Америка.
Добре. Прави, каквото искаш. Заминавай!
Добре! - Какво?
Ако ще ме притискаш, наистина ще избягам!
Како! - Зетко!
Не съм на 12.
Няма да викам и да плача, ако ме изгониш от къщи.
Сега порасна и ще живееш както ти искаш?
Добре, живей както искаш!
Мислиш, че животът навън ще е по-прост и по-удобен?
Защо стоиш? Догони я.
Нека върви! Ще разбере колко е страшен света и ще оцени дома си!
Какво?! Ти… Какво има да гледаш тук?
Трябва да ви кажа нещо. - Извинявай,
но не искам нищо да слушам.
Просто кажи, каквото искаш,
после си върви и остави Чин Чу на мира.
Татко. - Няма ли да го направиш?
Тогава си върви!
Не, татко. Татко.
Чуй, къде са Юн Хи и Чин Чу?
Сигурно са в стаята. Да ги извикам ли?
Не, не. Ако са вкъщи, то всичко е наред.
Случило ли се е нещо? Какво става?
Още ли стои там?
Не съм сигурен. Помолих го да си тръгне,
но не мисля, че ще ме послуша.
Ами ако някой го види? Защо е дошъл?
Той трябва да си тръгне. Как мислиш, скъпи?
Да погледна ли дали е там?
За кого говорите? Има някой на улицата?
Какво има? - Аз ще видя.
Това е онзи тип. Още е там.
Безсрамник!
Сега ще се върна. - Защо ще излизаш?
Не му обръщай внимание. - Бабо!
Аз съм Канг Хе Сонг.
Той е полудял. Къде се намира, че да крещи така?
А Чин Чу спи ли?
Да, сега заспа. - Надявам се да не я събуди.
Не искам да я изплаши.
Бабо, бабо!
Отвори вратата.
Да, мамо. - Скъпи!
Искаш всички съседи да го чуят?
Няма по-лошо от съседските сплетни.
Ало?
Аз съм. Сега при мен си номер 1. Доволна ли си?
Помолих те повече да не се показваш тук,
как посмя да дойдеш?
Извинявай, бабо.
Дойдох, защото трябва да кажа нещо.
Не мога да се откажа от Юн Хи и Чин Чу.
Той какво, полудял ли е?
Канг Хе Сонг, пиян ли си?
Какво целиш, идвайки тук по това време?
Честен съм. И трезв.
Защо да не можем с Юн Хи да започнем отначало?
Какво… Че ти не знаеш ли?
Точно ти изостави и майката, и детето.
Моля те, забрави за миналото. Върви по пътя си, а ние по своя.
Признавам, че направих грешка.
Но това не значи, че трябва вечно да нося този грях.
Моля, дайте ми възможност да поправя всичко.
Имаш железни нерви.
Ти кое наричаш грешка?
Юн Хи и Чин Чу за теб може да са грешка,
но за нас са наша кръв, наши деца, всичко наше.
Бабо, за мен те също са всичко.
Ако мислех иначе,
нямаше да съм тук сега.
Гледайки Юн Хи, разбирам, какво съм изпуснал в този живот.
Искам да върна времето назад и да направя всичко правилно.
Веднъж разлятата вода,
не можеш да върнеш обратно в чашата.
Остави всичко както е и си върви.
Бабо… - Ти чу ли?
Тя каза да си вървиш. Не разбираш ли?
Или не искаш да разбереш?
Ставай.
Няма ли да станеш?
Бабо, простете ми за толкова късното посещение.
Ще дойда пак.
Какво каза? Пак ще дойдеш?
Стига говори глупости и си върви!
Защо ще излизаш?
Ще го изгоня и ще се върна.
Защо правиш всичко това? Полудя ли?
Ще се върна.
Заплашваш ли ме?
Не. Искам да кажа, че няма да се предам.
Ще се погрижа за всичко.
Ще накарам родителите ти и семейството ми да не са против нас.
Ти наистина ли не разбираш в какво е проблемът?
Никога не си бил до мен, когато ми беше нужен.
Не разбирам защо да се свързвам с теб.
И сега не поиска да разбереш това или просто не искаш да го знаеш?
Още ли не схващаш в какво е проблемът?
Юн Хи… - Просто си върви!
Какво правиш тук?
Да се прибираме.
Какво става? Какво правиш тук по това време?
Напуснах дома си. - Напуснала си?
По дяволите!
Ей, позвъни на сестра си и й кажи, да се прибира.
Тя си е забравила телефона.
Какво? Оставила го е?
А ако се случи нещо?
Даже не можем да се свържем с нея.
А ако наистина си е тръгнала? - Не може да бъде!
Избягала е? Ей, Санг Ън!
Успокой се. Къде ще я търсиш по това време?
Заминала е.
Тя не познава никого и няма къде да отиде.
Възможно ли е… Може да е с Йо Джун?
Защо ще ходи при него по това време?
Тя спазва правилата за приличие.
Къде ли е отишла?
Посред нощ… А ако се случи нещо лошо, татко?
Слушай, ако толкова се притесняваш, защо ти трябваше да я гониш?
Не се тревожи. Тя вече е голяма.
Затова и се притеснявам!
Ще я потърся. - И къде ще отидеш?
Остани тук. Най-вероятно е отишла на хотел.
Тя не е глупачка.
Сама в хотел? Може да е опасно.
Защо мислиш, че хотелите са опасни за жени?
Не се ли страхуваш, че небето ще падне върху теб?
Хьо Ън, защо си тръгна сестра ти?
Ти ли й направи нещо? - Не, нищо.
Къде тогава е отишла?
Ще пренощува в хотел и ще се върне.
Ти така ли й каза да направи? - По дяволите!
Татко!
А аз се чудих защо мълчат.
Отново те притиска за дата за сватбата?
Иска да е до края на годината.
Замини за Америка или Австралия, без баща ти да разбере.
Мислиш, че не искам?
Просто нямам друг избор.
Какъв жесток свят.
Как може баща да изгони дъщеря си от къщи?
Това е ужасно.
Той не ме изгони. Аз сама си тръгнах.
Върни се и помоли за прошка.
Стига си се крила. - Не искам.
От сега нататък ще живея както искам.
И какво ще правиш? Ще опънеш палатка?
Защо ми е палатка? Има много места за спане.
Ти къде? Отиваш при съученика си?
Само да си посмяла!
Ще отидеш там? - Да.
Знаеш ли що за място е това? - Разбира се, че знам.
Защо на хората са им нужни хотели? За да нощуват в тях.
Превод: GitaOgg Редакция: mrnkaloto
Eastern Spirit ® 2012